Ще говоря по много сложна тема.
Нарича се "свободна воля".
Повечето хора вярват, че притежават свободна воля.
Странно е например, когато в областта на механиката кажат,
че някоя машина се е изключила -
машините всъщност не се изключват сами. Или има късо съединение,
или нещо нередно в ел. веригата.
Дори автомобилните механици търсят причините,
които променят поведението на автомобилите.
Или гумите не са еднакво напомпани,
те проверяват това, ако колата ви се отклонява надясно или наляво.
Понякога налягането в гумите не е еднакво.
Понякога косачката не коси тревата -
остриетата не са достатъчно остри
или оборотите на въртене не са достатъчно високи.
Така че те винаги търсят причините,
които повлияват дейността на всички механични системи.
Всъщност ако направите перка на вентилатор, която да няма наклон,
тя ще се върти, обаче няма да духа вятър.
Наклонът е това, което издухва вятъра.
Е, разбира се, тя раздвижва въздуха, а не издухва вятъра.
И така, ние всички търсим... Дори вятърната турбина
се задвижва от наклона на перката, обаче за да се задвижи, вятърът трябва да й въздейства.
Също така, влагата се изпарява от земята.
Казваме: "влагата се издига". Но всъщност слънцето е това, което я изпарява.
Слънцето повдига тези малки капки, като ги нагрява,
и те се раздвижат бързо, и се повдигат.
Всъщност те биват заставени да се вдигнат
от слънцето, което въздейства на капките вода.
Ние поставяме знак равно на всичко в природата. Никога не виждаме...
Е, някои от нас виждат. Казваме: "Дървото падна".
Дървото не пада, освен ако клоните му
не пораснат и не изместят центъра на тежеста на дървото,
така че то повече не може да... Корените
не обхващат достатъчно пространство, за да запазят дървото изправено.
Така вятърът, който въздейства на дървото,
го кара да падне на земята.
Не е само вятърът; гравитацията
и несиметричното равновесие предизвикват падането.
Но хората си мислят,
че те самите притежават свободна воля; че правят избори.
Свободна воля означава, че всички избори са направени, без нещо да ги причини.
Ако нещо е предизвикано от друго нещо, това не е свободна воля.
С други думи - когато си гладен,
организмът е използвал много енергия
и така получаваш различни усещания.
Изпитваш жажда. Изпитваш глад.
Жаждата е това, което те кара да искаш чаша вода.
Ако не изпитваше чувство на жажда, щеше да се обезводниш; да умреш.
Ако не разполагаше със сензор.
Ако муха кацнеше върху теб и ти не усещаше сърбеж,
тя щеше да те хапе безспирно; пчелата щеше да те жили продължително време.
Но фактът, че имаш сетива,
тоест рефлексен механизъм -
ще смачкаш мухата.
И ако на всички неща в природата
им въздействат природните сили,
включително въртенето на Луната около Земята -
има гравитационно поле, което държи Луната в орбита.
Същото е и при Земята.
Същото е и при въртенето на Земята -
то бива предизвикано от физични сили.
Има нещо в природата, което го причинява.
Магнитът сам по себе си не привлича други материали,
но има механизъм в магнита,
който въздейства по определен начин.
С други думи, още преди години са открили,
че ако завържеш топче с връв
и си близо до планина, топчето се отклонява към планината.
Изглежда масата привлича маса - определен тип маса.
Така, ако провиснеш топчето близо до скала,
то се отклонява леко към скалата.
Сега, какъв е този механизъм -
мога да се впусна в теории, но предпочитам да не го правя сега,
защото няма да бъде от особена полза.
Ако самолет се готви да излети
и има порив на вятъра, самолетът ще излети по-бързо.
Ако се готви за кацане и вятърът се движи
със същата скорост, с каквато и самолетът, той ще падне на земята -
необходим е насрещен вятър, за да може да поддържа самолета.
Също така, хората не виждат с очите си.
Нужна им е светлина.
Когато някой каже: "Е, поне мога да виждам".
Ако го поставите в тъмна стая и му кажете да гледа,
той не би могъл да види нищо, ако няма светлина.
Ето защо човекът не вижда с очите си. Той вижда благодарение на комбинацията от
ретина, мозък, очи, светлина
и много други фактори, които няма нужда да изреждам.
Ако на всички неща бива въздействано от природата,
ако молецът е склонен да лети към светлината
и той има това, което ние наричаме антена -
тя действа като сензор за топлина.
И когато молецът се приближи близо до пламъка, топлинният сензор го предупреждава
и го кара да полети надалеч от пламъка.
Ето защо молец без антена ще полети направо в огъня.
Антената е тази, която го кара да се отдръпне.
Ако сложите сензори на машина,
които да могат да възприемат заобикалящата среда, машината ще може да реагира на нея.
Така например слепият човек е без сензори и се нуждае от бастун,
за да разбере дали има предмет пред него,
понеже няма зрителни сензори.
Казват: "Той се спъна в предмета".
Не, той не е имал сензори, които да му кажат, че има предмет
на пода, който не може да усети.
Така, ако лекар знае, че имате увредено зрение или слух,
ще ви препоръча да носите очила или пък операция на очите,
или лечение на ретината, или да използвате на слухов апарат.
Ако изгубите слуха си, не може да чуете камиона,
който идва по улицата. Ще му се изпречите на пътя.
Ако можете да чувате, поне ще имате сетиво,
което ви казва, че идва автомобил.
Ето защо има по-голяма опасност глухите хора да бъдат ударени от кола -
не защото са глухи, а защото не могат да чуят колата,
която идва по улицата.
Та в миналото хората казваха, че имаме шест сетива -
все едно са само шест.
Имаме вътрешно чувство за това колко сме сити.
Имаме чувство за болка във вътрешността на тялото.
Имаме чувство за сърбеж, чувство за изгаряне.
Имаме много сетива, не само шест.
Може да кажете, че хората имат шест сетива, за които знаете,
но не може да кажете, че имат само шест.
Имаме чувство за ситост, понякога имаме чувство за умора,
което не го споменават.
Така че не се опитвайте да изчислите броя им,
освен ако не направите проучване на всичко, на което хората реагират,
и не кажете: "Ето това е списък с всички неща,
на които открих, че човек може да реагира".
Някои хора, много малък брой,
могат да усещат магнитни полета.
Някои птици не могат, ако сложите магнит,
закрепите го на главата им, те губят чувството си за ориентация.
Същото е и при рибите,
така че рибите имат сетива, които ние нямаме.
Не говоря за това кое е добро, лошо, правилно или грешно.
Говоря просто за това, на което реагираме.
Така, ако има светлина, която става все по-ярка и по-ярка,
клепачите ти ще се затворят.
А ако стане наистина много ярка, ще сложиш ръка пред очите си,
за да намалиш светлината.
Хората казват: "Слагам си ръката, за да намаля светлината".
Дори и да не можеха да говорят, щяха да го направят. Разбирате ли какво имам предвид?
Не е необходимо да можеш да говориш.
Та хората си мислят, че правят избори.
Доказателствата, че хората не правят избори, са много. Аз ще ви дам само няколко.
Ако сте отгледани в племе,
в което хората изглеждат много по-различно от нас, ще се влюбите
в този образ.
Ето защо казвам, че няма такова нещо като красота -
тя е нещо научено.
Вие бивате предразположени да харесвате руси или червенокоси момичета
в зависимост от филмите, книгите или хората, които познавате.
И така, ние невинаги знаем кои са нещата,
които ни карат да направим даден избор.
Но ако сте срещали човек с жълти петна по лицето си
и той винаги ви е биел, всеки път когато сте срещали човек
с жълти петна, то следващия път, когато видите човек
с жълти петна, ще минете от другата страна на улицата
и ще си кажете: "Отбягвам човека с жълтите петна".
Не, това се нарича условен рефлекс.
Вие сте приучени да реагирате на жълти петна.
Това не значи, че всеки с жълти петна ще ви бие.
Ние проектираме - и може би част от това проектиране е от полза за оцеляването.
Така че ако изядете определен тип трева и ви заболи корем,
следващия път, когато видите такава трева,
ще кажете на другите: "Не яжте това!",
понеже всяко ваше вземане на решение се основава на опита.
Ако пипате отровен бръшлян, ще ви излязат пришки по ръката,
а ако не знаете какво е това, което сте пипали,
по-добре да си направите списък с нещата, които пипате,
и след това да си наблюдавате ръката, а после като получите реакция...
Системата ви за вземане на решения бива повлияна от обрива, който сте получили.
Ако се запознаете с червенокоса жена и тя е много избухлива,
а после се запознаете с друга червенокоса и тя също е много избухлива,
може би ще кажете на приятелите си: "Стойте далеч от червенокоси!
Те са избухливи!". Не, това е вашата реакция спрямо някои червенокоси.
Ако се запознаете с някой гей и той посегне към вас,
ще отблъснете ръката му и ще кажете: "Какъв му е проблемът на този човек?".
Той е израснал в различна среда от вашата.
Това не означава, че е лош човек; никой не е лош.
Ето защо и обществото не вярва в свободната воля.
Те казват: "Не кради!". Когато някое дете открадне, го пляскате през ръката,
ако го хванете да краде. Ако не го хванете, може да му се размине.
Така че вие казвате на децата... Давате им чувство за морал,
чувство за правилно поведение - както правим и с кучетата, като ги удряме и връзваме.
Всяко куче ще се опита да прави това, което си иска,
затова го връзваш на каишка.
Когато се опита да прави неговите си неща, го дърпаш настрани.
Така че то постоянно трябва да следва командите ти.
Но ако дадеш на кучето свобода, то ще поеме контрола.
Едно куче винаги ще се опита да те накара да правиш разни неща,
за да го задоволиш желанията му, освен ако ти не доминираш над кучето.
Същото е и при хората. Ако човек каже на някой дребен човек:
"Донеси ми чаша вода!", но дребният не му донесе, и тогава първият го удари,
то следващия път, когато каже: "Донеси ми чаша вода!", дребният ще му донесе.
Но ако пък вторият е някой едър тип и вдигне първия и го хвърли на другия край на стаята,
тогава той ще каже: "Сам ще си взема вода".
Това зависи от обуславянето на човека.
Та идеята за свободна воля е невежество от страна на човека:
предположението, че той е единственият обект в света,
който не реагира на определени стимули.
Всички решения са базирани на предишните ви реакции към нещата.
Ако харесваш някоя млада дама, сключваш брак с нея.
Едно време хората само са заживявали заедно,
но така нещата са били твърде трудни за контролиране.
Тоест - управляващата група не е можела да контролира хората,
освен ако не въведе закони,
които да казват: "Ти няма да вземаш нищо от неговата колиба.
Ти няма да вземаш нищо от нейната колиба".
Трябвало е да създадат някаква структура,
за да се поддържа обществото работещо.
С други думи, ако всички вземаха неща от дървената ти колиба,
ако ти отидеше на лов и хванеше 5 заека, а аз откраднех 4 от тях,
племето не би могло да функционира.
Така че моралът е следствие
от неспособността да се управляват системите. Разбирате ли?
Всички морални закони са възникнали,
защото ни е нужно да имаме...
особено ако съберете повече от четири души да живеят заедно,
трябва да създадете закони.
Закони като: "Не вземай лъка и стрелата му. Той е направил този лък и стрела".
Давате им всякакви думи - "Това е грешно, онова е..."
Но ако някой няма лък и стрели, или пък копие,
и ако към него идва лъв, а твоето е копие е наблизо,
той ще го вземе назаем.
Не го краде. Взема го назаем и го хвърля към лъва,
защото това е единственото нещо, което знае, че ще държи лъва надалеч.
Той ти казва: "Реших да взема копието ти,
въпреки че знам, че е твое,
но нямаше какво друго да направя тогава".
Така че съдията може да е милостив към него.
Сега, един милостив съдия е толерантен съдия с обширен опит.
Съдиите са научени да вярват в правилно, грешно, добро, лошо,
черно и бяло. Решенията им са страшно закостенели.
Но ако някой съдия отиде в друга държава, която има различни ценности,
и ако се научи да живее там,
ще разбере, когато му кажеш:
"Различните култури налагат различни ценности на хората".
Хората не ги интересува дали някой ще вземе едно зърно грозде
от вашата купчина грозде, ако имате голямо количество грозде.
Но ако имате само едно зърно,
законът става суров.
Където има оскъдност, има повече закони. Можете ли да разберете това?
Колкото по-оскъдна е една вещ, толкова повече закони.
Сега, ако даден човек е инвалид,
то той е в състояние на оскъдност.
Той те гледа как вървиш напред-назад и скачаш.
Той ти завижда,
защото имаш по-широк обхват на поведение.
Но ако можеше да получи същия обхват на действие,
той повече нямаше да ти завижда.
Така че завистта понякога е вторичен продукт
на поведението, което не можеш да извършваш.